Vesmír.
Tak plný zázraků.
Mohu trávit celé hodiny a dívat se na nebe.
Tolik hvězd, tolik záhad.
A existuje jedna zvláštní hvězda.
Nutí mě vzpomínat na jednu velmi výjimečnou osobu.
Povím vám svůj příběh.
Na počátku Času se z Chaosu vynořila Výjimečnost.
Jedno z největších tajemství vesmíru.
Víte, já sám pocházím z těch tajuplných jedinečných míst.
Máme sluneční soustavu, jedinečnou svou dvojí gravitací.
Dvě planety jako dvojčátka obíhají spolu okolo jednoho slunce,
a každá má vlastní a opačnou přitažlivou sílu.
V našem světě je možné upadnout nahoru
a vystoupat dolů.
Ale můj příběh je o lásce.
Někteří lidé říkají,
že skuteční milenci jsou jedinou duší, rozdělenou při narození.
Tyto polovičky budou navždy toužit najít cestu k sobě.
Abyste pochopili můj příběh,
musíte se naučit tři základní zákony o dvojí gravitaci.
Veškerá hmota, každičký předmět,
je přitahován gravitací toho světa, z kterého pochází.
Druhým světem ne.
Váhu předmětu je možné vyvážit hmotou z protějšího světa,
opačnou hmotou.
Problém je ten,
že během několika málo hodin spojení hmoty s opačnou hmotou,
předmět shoří.
Tyto zákony jsou staré jako samotný vesmír.
Jsou neměnné, výjimky neexistují.
Přitažlivost.
Říkají, že se nedá přemoci. Já s tím nesouhlasím.
Co když je láska silnější než přitažlivost?
Pojďme zpět do těch temných časů,
kdy každý kontakt mezi světy byl nesmírně nebezpečný
a naprosto zakázaný.
Svět Horní bohatl a vzkvétal.
A tady, ve Spodním světě,
jsme kradli opačnou hmotu z Horního světa,
abychom si zatopili ve svých domovech a přežili.
Hrozně riskantní! Dokonce životu nebezpečné.
Myslím, že je mrtvý.
Hej, vy!
Oprávnění udržovat styk mezi světy měl jen TRANSWORLD,
obří korporace Horního světa.
Založili ji, aby vykupovali levnou naftu Spodního světa,
a nám zpět dodávali předraženou elektřinu,
kterou jsme si nemohli dovolit.
Kvůli TRANSWORLDU jsem vyrůstal v sirotčinci.
Moji rodiče zahynuli při velkém výbuchu.
Rafinerie nafty TRANSWORLDU zničila výbuchem většinu města.
Naštěstí pouštěli na víkendy.
Dovolili mi navštěvovat tetu Becky.
Moji jedinou žijící příbuznou.
Stejně jako Becky jsem doopravdy miloval dvě věci.
Modely letadýlek
a tetiny létající palačinky.
Zítra mi ještě nasbíráš pyl z růží, ano, drahý?
Becky mě také zasvětila do pradávné znalosti,
kterou si po celé generace předávaly ženy v naší rodině.
Adame, chytej!
Tajemství růžových včel.
Becky, jak to děláš?
Vše je v této knize.
Dostala ji moje matka od té své.
Já bych ji dala samozřejmě tvé mámě.
Až jednou vyrosteš, bude tvoje.
Becky mě často posílala sbírat růžový pyl do Pelyňkových hor.
To bylo jediné místo, zakázané místo,
kde mohly růžové včely létat.
Včely opylovaly květy v obou světech.
Bez nich by se tento příběh nikdy nestal.
ZAKÁZANÁ OBLAST VSTUP ZAKÁZÁN
Ale i já měl malé tajemství.
Rád jsem se proháněl za opačným deštěm Horního světa.
Jednou jsem se vydal dále než obvykle,
stoupal výše a výše, až nad oblaky.
A v tento den,
v tento den se změnil můj život navždy.
Hej!
Ahoj!
Hej!
Ahoj!
Kde jsi byla? Celou věčnost na tebe čekám!
Naše sousedy vykradli. Zloděj byl prý ze Spodního světa!
Teď všude hlídají lovci se zbraněmi a pohraničníci.
To myslíš vážně?
Netvař se tak!
Přišla jsem přesně.
Ano, hlavně, že ty jsi v pořádku.
Tak já házím!
- Jsi připravená? - Dobrá, Adame!
- Jsi přivázaná? - Jsem připravená!
Jo? Dobře, tahám!
Nepusť mě!
Granátová jablka vašeho Horního světa jsou parádní!
- Jsou nejlepší? - Jo, prostě bašta!
Počkej, já ti taky něco přinesl.
Je to z obou světů.
- Co je to? - Neřeknu, zavři nejdřív oči.
Zavři je!
- No tak! Zavírej, zavírej! - Zavřela jsem.
- Výborně. Máš zavřené? - Hm.
Dobře, otevři pusu. Nedosáhnu na tebe.
- Jak to může být z obou světů? - Nevím, to se radši zeptej včel.
Já to nevím.
Představ si, kdybychom tak mohli chodit, kam bychom chtěli.
To by bylo výborné.
Jo, představuji si to.
- A víš ty co? - Co?
Můžeme. Představ si, že tohle můžeme! Jdeme!
- Jdeme? - Připravena!
Ano? Tři, dva, jedna, jedeme!
Jdeme na to!
Jde to dobře?
Dlouhý skok!
- Otočka! - Jo!
- Přeskok! - Jedeme!
- Jde to! V pořádku? - Jo!
- A teď ten největší! - Dobře.
Připravená.
Héj, brzy dole! Co ty? Dobré?
Jo.
- Tak ještě jeden s otočkou? - Jo, zkusíme ještě výš.
Tři, dva...
Slyšela jsi to?
Ano.
Raději půjdeme.
Tam jsou! Sejmout je!
Rychle, Adame!
Eden!
Eden! Ne!
Eden!
Ne! Prosím! Prosím vás, to nesmíte!
- Ne, Adame! Ne! - Becky! Becky! Promiň!
- Já jsem nechtěl! - Adame, ne!
Becky! Teto Becky!
- Ne! Ne! - Becky! Teto Becky! Promiň!
Ty jsi neudělal nic špatného! Nic!
Becky!
Ne! Becky! Prosím vás, ne! Becky!
O deset let později.
Adame, stůj! Udělej nám letadýlko! Zastav se, Adame!
- Ne, kluci, nemůžu. - Udělej nám letadlo!
- Musím do práce. - Prosím!
- Adame, no tak! - Až jindy.
VAROVÁNÍ - ÚNIK NAFTY požadován ochranný oděv
Zdravím, pane Jonesi.
TRANSWORLD... do konce... ... zůstal již jen týden.
Hrajte a vyhrajte!
Zdravím, Alberte.
Paní Neytonsová?
Co pro mě máte?
Opačnou hmotu, za to, co dlužíme.
Bude to stačit?
Manžel říká, že je to nerezová ocel,
z ropovodu.
Pablo, hotovo!
Jen to nezapínej než to úplně nanesu, jo?
Ale! To je úžasné! Prodává se?
Zatím ještě ne. Ne.
- Váš dluh je srovnaný. - Děkuji vám.
Nechte mi trochu, až bude ten krémem na krásu.
Určitě. Ať se daří.
Slyšels, Adame? Musíme dokončit ten krém.
Ano, to já s radostí, Alberte, však víš.
S takovým vybavením to ale budou ještě roky.
... šance pro každého vyplnit svůj sen!
Změnit svůj život, pracovat pro TRANSWORLD.
Živě ze Spodního světa!
Naše devítka finalistů netrpělivě čeká na výsledky!
Přivítejme slečnu Eden Moorovou, z TRANS Propagace.
Jedno z oddělení korporace TRANSWORLD.
- Vítejte! - Dobrý den.
- Vítejte u nás! - Děkuji.
Mohla byste nám říct o tom, co děláte,
a pak to nejdůležitější, jakou práci dostane vítěz!
Naše oddělení se zabývá grafickými návrhy pro TRANSWORLD.
Například já teď pracuji na origami.
To zní úchvatně, ale naši diváci touží vědět,
jakou práci dostane vítěz!
Dnes nabídneme vítězi práci na našem oddělení.
A je to tady! Losujeme šťastlivce!
- To není možné! - A co?
- To je ona! - Dvojka.
Pablo, to je Eden!
- To víš jistě? - Naprosto.
Pablo, ona žije! Nevěřím tomu! Najdu ji!
Ona pracuje v TRANSWORLDU!
Pozor! Poslední výstraha! Dveře se zavírají za pět minut.
Stůjte v řadě, připravte si svrchní oděv a osobní věci.
Prosím, před vážením sundejte svrchní oděv.
Sako odložte také do boxu.
Stůjte v řadě, připravte si svrchní oděv a osobní věci.
75 kilogramů.
Nehýbat.
- Nováček? - Ano.
- Které podlaží? - Nulté.
- Jméno? - Adam Kirk.
Děkuji.
- Mohu nějak pomoci? - Ano.
Hledám místo 15, sektor 8.
- Třetí oddíl dole. - Děkuji vám.
- Zdravím. - Zdravím.
VÍTEJ!
Vítej na palubě, novej!
- Dej si! - Na tvé zdraví!
Bože! Sakra!
Sakra. Omlouvám se. Kdo to mohl vědět.
Jen klid, příteli. Tak vítají všechny nováčky.
Skvěle. Dobrý začátek.
Jsem Bob. Bob Boruchovitz. A ty?
Jsem Adam. Adam Kirk.
Pane Kirku?
Prosím, pojďte za mnou. Ředitel na vás čeká.
Ano, jistě. Hned.
Počkej! Na zádech. Lístek na zádech.
Na zádech?
"Nuly chodí v mokrých košilích."
Jasné. To je moc směšné.
- Ha ha. - Pane Kirku, nemáme tolik času.
Až budete odcházet,
přijdete ke mně se soupisem materiálů, které budete potřebovat k práci.
Musíte vyplnit formulář pro povolení vstupu.
Také vám vydám průkazku a kupony na jídlo.
Pojďte dál, pane Kirku.
- Pojďte dovnitř, pojďte. - Omlouvám se.
Váš návrh omlazujícího krému vypadá slibně.
Vaše žádost byla schválena.
Jen na zkušební dobu, to jistě chápete.
Jistě.
Sedněte si, prosím.
Děkuji.
Připoutejte se pásem, pane Kirku.
- Cože, prosím? - Připněte si pás.
Pás? Aha, pás.
Máte otázky, pane Kirku?
Ano, chtěl bych vědět, na čem zde pracují lidé na mé straně?
Jsou tady jako adaptéři. Přizpůsobují naše výrobky pro váš svět.
Vy tady máte opravdovou příležitost.
Podle stanov společnosti není běžně dovoleno,
aby někdo ze Spodního světa získal takto významnou pozici.
Ale ve vašem případě uděláme výjimku.
Tady podepište, prosím.
Výborně.
Upozorňuji vás.
Přísně zde dodržujeme naprosté rozdělení mezi světy.
Bezdůvodné kontakty se zaměstnanci Horního světa jsou zakázané.
Starejte se o svou práci a vše bude v pořádku.
Ještě něco. Zákony jsou zde přísné.
Budete pracovat s materiálem Horního světa.
Vždy při odchodu z areálu vás důkladně prohledají a zváží.
Pokud u vás najdou opačnou hmotu, ihned vás propustíme a jdete do vězení.
Ale něco mi říká, že tohle nebude váš případ.
Nebo snad ano, pane Kirku?
Ne, pane.
Snažte se mě nezklamat.
To je vše. Můžete jít.
Krádeže kovů na hlavním ropovodu způsobily velké havárie.
TRANSWORLD zesílil bezpečnostní ochranu.
Tři zadržení zloději ze Spodního světa,
byli oběšeni dnes ráno, což zvýšilo napětí mezi oběma světy.
Zde je vyjádření vedení TRANSWORLDU.
Dostali, co zasloužili.
My se nespouštíme na jejich svět a nechceme je vidět na našem.
Zdravím.
Tvůj šéf je milý.
To byly noční zprávy na TTW7. Díky za váš zájem.
Tos neměl dělat, Adame! Ten patent jsem ti mohl zajistit já!
TRANSWORLD je to nejhorší co nás potkalo!
- A co ty? Jsi teď jeden z nich? - Ale no tak, Alberte!
Jsou jako mrchožrouti. A ty jim dáš zlatý důl za pár drobných?
U nás nemáme nic!
Ano, žijeme ve Spodním světě! Je to tak! Proto nic nemáme!
Neříkej, že nemáme nic!
To není nic? Je to vše, co potřebujeme!
A já ti dal vše!
Bral jsem tě jako svého syna! Víš, co se stane?
Řítíš se, kam nemáš! Oni tě vyřídí!
O to ti jde? Aby tě zabili?
Co je s ním?
Alberte! Alberte, no tak!
Nebudeme se hádat!
Alberte, prosím, no tak!
Tak jo!
Myslíš, že jsem zapomněl, že mi TRANSWORLD zabil celou rodinu?
Jo?
Poslyš, když využiju TRANSWORLD,
prosadím růžový prášek tety Becky,
prostě chci dát svému životu znovu naději.
Jen tohle chci.
Tak Alberte, prosím tě,
potřebuji tvou pomoc, Alberte, prosím.
Prosím tě.
Dobře. Samozřejmě pomůžu.
Děkuji.
Dobrá, dnes tady máme někoho poprvé.
- Vítáme tě, Eden. - Dobrý den.
- Zdravíme tě, Eden. - Ahoj.
Jsem Eden, Eden Moorová.
Měla jsem v mládí nehodu.
Vše, co bylo předtím, je pryč.
Někdy se mi něco mihne ve snech,
ale nevím, jestli se to skutečně stalo nebo je to jen představa.
Je to nepříjemné.
Vím, že všechno, co zmizelo, je tam ve mně.
A to mě děsí.
Většinou prostě cítím, že jsem o něco přišla.
- Pan Kirk? - Ano.
To je klíč od vašeho chladícího zařízení.
A tady je váš první příděl opačné hmoty.
- Aha, výborně. - Buďte opatrný.
Bez chlazení se velmi rychle zahřeje.
A jak mám...
Děkuji.
Ty, není to zrovna moc milý hošík, že?
Jo.
Čas na jídlo.
Já obyčejně chodím po obědě do kuřárny.
Přijď tam taky. Pokecáme, požvaníme.
No ano, jistě.
Haló, Bobe? Můžu dovnitř?
Hmm! Pojď, pojď. Sedni si, kouříš?
- Zapálíš si? - Ne, ne, díky.
Nekouřím.
Dobře, jak myslíš. Sedni si.
Vidíš? Nikde nikdo.
Nikdo už v TRANSWORLDU nekouří. Jen flákači jako já!
Víš, lidé tady dělají podivnosti.
Cokoli neobvyklého nebo jiného,
se řekněme nebere.
Můžu tě požádat o službičku?
Ano. Samozřejmě.
Můžeš mi donést známky?
Znám... známky?
Ano.
Známky.
Nerad nějak kecám,
ale mám jednu z největších sbírek známek Horního světa.
Kdybys mi sehnal vaše známky, no chlapče!
Jasně, ano. Zkusím.
Paráda. Paráda!
Tak říkáš, antigravitace?
Jo, já pracuji na takovém... je to omlazující krém.
Jestli mě budeš potřebovat,
jsem expert na vodivost a programování.
Kdybys potřeboval, dej vědět.
No vlastně, s něčím bys mi mohl pomoci.
Potřeboval bych se spojit s jednou pracovnicí...
...z Horního světa.
- Z Horního světa? - Ano.
Jmenuje se...
Eden Moorová.
Určitě.
Tak jaký máš plán?
Zatím nevím. Musím něco vymyslet.
Už jsi ji viděl, ne?
Ne. Vlastně ještě neviděl, ale...
Ona tam je, Pablo. Jen o pár pater výš.
Stojí ti za to?
Přece jen to je deset let, cos ji naposled viděl.
Stojí pořád za to.
Úžasné! Tady je člověk bez hlavy!
Neuvěřitelné!
Projděte.
- Tak jakou chceš košili, sportovní? - Ne.
Triko? S knoflíky a límcem?
Ano, obyčejnou košili na knoflíky.
- Nějaké sako? - Nevím, nějaké sako.
Stůjte v řadě.
Můžete začít, pane Kirku.
Děkuji.
Teď by měl začít krém působit.
Sledujte pozorně.
Už to začíná.
Jak dlouho to působí?
No, zatím jen pár minut, ale pracujeme na...
Tohle nestačí!
Brzy budeme provádět klinické testy na lidech.
Samozřejmě začneme na ženách ze Spodního světa.
Potřebuji rychle výsledky, spoléhám na vás.
Oho! To je krém pro krásky na Halloween?
Ne, oni to mají s krásou ve Spodním světě jinak.
Čím škaredší, tím lepší!
Ale, nedeprimuj se jimi. Oni ti prostě závidí.
Tak co? Zůstáváš?
Ano, chci ještě posedět. Něco dokončit.
Jasné. Já ji beru vyvenčit.
Jdeme, holka. Víš Adame, že se neproplácejí přesčasy?
Ano, vím.
Dobrá, tak zatím. Do zítřka.
- Nepředři se. - Určitě ne.
Haló?
Ano, správně. Není, odešla večer domů.
Ano, můžete přijít zítra. Jakže se jmenujete?
Bo-ru-cho-vitz.
Děkuji.
Dobře. Zítra.
Věř mi, Adame. Tohle se rozehřeje.
V krajním případě to zkus zchladit vodou.
Nezapomeň, že s takovým závažím dlouho nepochodíš.
- Ano, vím to, vím. - A je to.
Pablo, co děláš? Co je ti?
Jaký máš plán?
Oblékneš se a na chvíli se s ní setkáš? A co dál?
- Co dál? Nevím. - Nevíš?
Ano, nevím to.
Poslyš, probereme to, jo?
Ona se na tebe podívá, obejmete se.
Řekne, že tě miluje, že na tebe nikdy nezapomněla.
- Jo, snad ano. - Jo?
Ale ty budeš brzy v dýmu.
Řekneš, že ji miluješ, ale že už musíš běžet.
A jestli tě nechytnou nebo nezastřelí, tak ji možná za deset let zase uvidíš.
Ty si vážně myslíš, že na tebe čekala celou tu dobu?
- Ano, myslím si to. - Vážně? - Ano, opravdu.
Adame, jsme ze Spodního světa.
Nechápeš to? A kromě toho... Víš co?
Vsadím se, že zavolá policii, hned jak tě uvidí!
Nech toho. Nezavolá policii.
Jsi blázen, proč jsi tak posedlý těmi lidmi?
Můj bratr byl stejný.
Vydal se tam
a už se nikdy nevrátil.
Chceš dopadnout jako on?
Ahoj Eden. To jsem já, Adam.
Jsem Adam. Bože!
Kdo je tam?
Možný zloděj!
Eden.
Eden, to jsem já!
Aha, pan Boruchovitz, že ano? Hned jsem u vás.
Počkej. Co to... Eden?
Zdravím, jsem Paula. Včera jsme spolu mluvili.
Nevěděla jsem, že se znáte.
Známe, ale ona dělá, jako by mě nikdy neviděla.
Ne, ona prostě zapomíná.
- Jak to myslíte? - Ztratila paměť.
- Moment, má amnézii? - Ano, po nehodě.
- Zkopíruješ to? - Ano.
Chtěl jste mě vidět?
Ano, to chtěl.
Poslyš, Eden, myslel jsem,
Myslel jsem, že
že ten výrobek, na kterém pracuji, by vás možná mohl zajímat.
Z profesionálního hlediska.
Ano. Mohu vám ho předvést?
Určitě ano, je to jen maketa.
Za pár vteřinek to zafunguje.
Dobře.
Víte, já tady pracuji s jedním mladíkem,
který nedávno nastoupil do TRANSWORLDU.
Měl nelehké dětství.
Ano, vyrůstal v sirotčinci.
- To je hrozné. - No ano.
Jeho teta Becky mu byla celou rodinou.
Měl jste ho vzít s sebou.
Jo, mohl. Ale on by nemohl přijít.
A proč ne?
Protože je ze Spodního světa.
Promiňte. Promiňte mi, ano?
Samozřejmě.
- Nechápu, proč mi to říkáte... - Jasně.
Myslím, že můj výrobek zapůsobil.
Úžasné! Perfektně rovné. Co je to za trik?
To je vlastně přísně tajné.
- Mám ráda tajemství. - Ano.
- Jste v pořádku? - Ano. Všechno normální.
- Určitě? - Jistě. Jsem v pořádku.
- Počkejte, potíte se. - Vážně? No tohle.
- Chcete se utřít? - Ne, nechci. Vše je v pořádku.
Já se omlouvám. Na chviličku.
- Dobře. - Vrátím se.
Hned přijdu!
Je legrační.
Héj, ty! Stůj!
Nepřišel zpátky, věřila bys tomu?
Ne, nechápu.
Ale je to takový sympaťák.
- Já vím. - Jo.
- Říkal jsem, že si na tebe nevzpomene. - Pablo, nech toho.
Takže má i amnézii.
Ty si to teda umíš zavařit.
Taky ses obstojně popálil.
- Ještě si to večer trochu namaž. - Dobře.
Je vše v pořádku, pane Kirku?
Ano, ano, vše je v pořádku. Dělám si v tom pořádek.
Tady je seznam kandidátek pro klinické testy.
Výborně! Děkuji.
Zastavím se na konci dne. Řeknete mi, koho jste vybral.
Tss. Adame! Můžu se podívat?
Jistě.
Och, příšery!
Ježíš, s takovými modelkami to bude tvoje píseň na rozloučenou.
- Chtějí tě snad vyhodit? - Nevím. Možná.
Začíná show!
Jaká show? Co se děje?
Hned uvidíš.
Ty jsi teprve nastoupil, tobě nic nehrozí.
Prosím o pozornost.
Před rozdělením prémií a bonusů,
oznámíme seznam zaměstnanců, se kterými nadále nepočítáme.
Albert Miduol. Susan Gonzalesová.
John Phelps.
Věř mi, příteli, jestli vyrobíš svůj krém,
tak se nemusíš ničeho bát.
Kevin Scotch. Beatrice Obchesteyová.
Bob Boruchovitz.
Spletli se. Ne.
To musí být chyba.
Anton Szumach.
Promiňte, omlouvám se, řekl jste Bob Boruchovitz?
To je omyl, ne?
Žádná chyba, pane Boruchovitzi.
Za svou dobu práce dostanete důchodovou dávku,
ale vaše smlouva s TRANSWORLDEM je ukončena.
Jeff Dukeyn. Emiliano Grasti.
Dmitrij Rasco. Oscar Lopez.
Stephen Cragg.
Nevěř tady nikomu, Adame. Je to hnízdo zmijí.
To je vše? Ty prostě sebereš své věci a odejdeš?
Třicet jedna roků, a oni mě vyhodí jak pytel smetí.
Ano, tak je to v TRANSWORLDU zavedené.
Tohle máš do své sbírky.
Něco z toho se ti může hodit.
Připravený?
Ano.
Dobře, tak...
Mám to. Mám.
Ty, Bobe.
Je mi to moc líto.
Nedělej si o mě starost, příteli. Ztráta pro ně.
Dobře.
Dej na sebe pozor, jo?
Dobrá. Tak vstávej, holka. Musíme jít. Jdeš se mnou.
Než tě zmetci nacpou do konzerv.
Pojď holka, pojď.
Bobe!
Díky!
... je nepřítomný. Zanechte vzkaz.
Zdravím Bobe, volá vám Eden Moorová.
Chtěla bych vědět, co se toho dne stalo.
Tak rychle jste odešel.
- Eden! Eden! - Ahoj.
Zdravím! Tady Bob.
Co se vám stalo?
Poslyšte, stydím se, že jsem tak náhle zmizel.
Představte si, spustil se poplach, ochranka všechno prohledávala,
já tam na dlouho uvíznul.
- Aha. - Ne, vážně.
Hnal jsem se vám zavolat. Chtěl jsem vám volat.
Tak dobře. Dám vám šanci to napravit.
- Vezmete mě na oběd? - Cože?
Jo, můžete přijít s lepší historkou.
Vy chcete, abychom šli spolu do jídelny?
Ne, mohli bychom ven.
Ven?
No ano. Nechcete jít?
Ne, ne! To víte, že ano. S radostí.
Bezva. Třeba v kavárně DVA SVĚTY, víte, která to je?
Ano. Samozřejmě.
Tak v kavárně DVA SVĚTY.
Děje se něco?
Ne, ne. Nic. Všechno v pořádku.
Tak jsme domluveni. Zítra v poledne.
- Výborně. Bezva. - Dobře. Uvidíme se.
- Tak zatím. - Zatím.
Vítá vás TRANSWORLD.
Dnes je 21 stupňů,
a je překrásný, slunečný den v TRANS City.
TRANSWORLD vám přeje úspěšný den.
TRANS Nafta - energie pro lepší život.
Budujeme vaši budoucnost.
- Zdravím. - Zdravím.
Vítejte, Bobe.
- Jak se daří? - Dobře.
- Promiňte, že jsem se zpozdil. - Taky jsem teprve přišla.
Opravdu? Tak to je dobře.
Jak to, že jsem vás neviděla v TRANSWORLDU už dříve?
No, prostě je to velká společnost.
- Nevím. Možná proto. - Ano, asi jo.
Bydlíte někde poblíž?
Já? Ne. Vůbec ne. Tady jsem musel jet dlouho.
Poslyš, omlouvám se,
ale ty si na mě opravdu nevzpomínáš?
Ani když se na mě díváš takhle zblízka, nepoznáváš mě?
Vůbec si na mě nevzpomínáš?
Ne? No tak, Eden.
- Eden, my se spolu známe. - Co to děláte?
Opravdu, známe se.
Proč se tak chováte?
Co... Ne, Eden. Eden, prosím!
Eden, počkejte, počkejte! Promiňte mi to.
Prosím vás, neodcházejte. To bylo nedorozumění.
My jsme se spolu setkávali dříve.
Pamatujete na ten výtah v práci?
Spadly vám papíry, já vám je pomohl posbírat.
- Nevzpomenete si? - Ne.
No ano. Proč byste měla, že?
Poslyšte, promiňte mi to. Jsem trochu nervózní.
Nechtěl jsem na vás takhle.
Je mi to vážně líto.
Můžete mi to prominout?
Raději se vrátím do práce, ano?
Dejme si skleničku.
Nemáte čas ani na skleničku? Nemusíme ani jíst.
Víte, já nemám hlad.
Ale jestli se chcete najíst, tak v tom případě umírám hlady.
Jsem připravený sníst celé menu, a dvakrát.
Pokud půjdete se mnou poobědvat.
- Já hlady umírám. - Ano? Výborně.
Sedneme si.
- Koktejl DNEM VZHŮRU? - Naučím tě, jak ho vypít.
Já ani nevím, co to je.
- Takhle. - Co mám s ním dělat?
- Dát si ho ke rtům. Takhle. - Dobře.
A mírně naklonit.
- Ale co? - Všechno.
- Jak to, žes to nevěděla? - Celý rok?
No jistě! Můžeš ještě? Tak na zdraví.
- Dobrotka. Moc dobré. - Jo, už pomalu.
Přesně tak. Silný koktejl.
- Poslyš, chci ti něco ukázat. - Ukaž.
To je můj soukromý projekt.
Chci ho udělat ve velkém rozměru.
Myslím, že ten tvůj vynález mi pomůže.
- To je neuvěřitelné! Opravdu. - Ano?
Ano, naprosto úžasné. Rád ti pomůžu. Určitě.
- To jsou Pelyňkové hory, že? - Ano.
Já jsem tam vyrůstala.
Máme tam pořád dům.
Taky jsme tam pořád běhali.
Sbírali jsme v horách granátová jablka.
- Ano! Já taky! - No vidíš.
- Bašta! - Bašta!
Jsi v pořádku?
Jo... jsem v pořádku.
- Vše v pořádku, opravdu. - Dobře.
Je tu nějak horko, že?
Tak půjdeme?
- Už chceš jít? - Ano.
- Dobře, zaplatíme? - Ano. - Dobře.
Ve Spodním světě je skvělý orchestr.
Každý pátek tady hrají. Měl by sis je určitě poslechnout.
- Výborně. S radostí. - Takže se uvidíme v pátek?
- Ano, určitě. - Dobře.
- Tak zatím. - Zatím.
- Díky za oběd. - Není zač, opatruj se.
Dík.
Eden.
Eden, to jsem já.
Náš předvaděč ukáže celou produktovou řadu.
Budeme prodávat pět různých krémů, s rostoucím účinkem.
Podle úrovně koncentrace aktivní přísady.
Číslo pět bude nejúčinnější.
Cílem je zajistit potřebný účinek liftingu v různých oblastech obličeje.
Jak uvidíte v rozsahu síly vypnutí,
konečný zákazník ho použije na co chce a kde chce.
Běžně používaný krém úrovně dva zabezpečí viditelné zlepšení.
Bez vedlejších účinků.
Číslo pět bude nejsilnější, bude dělat zázraky.
A pár slov k zázrakům.
V současné době pracujeme na výrobku pro hruď a hýždě.
A zdá se, že máme výsledek!
- Bravo! - Bravo!
Jsou nějaké otázky než budeme pokračovat?
Ano.
Bylo by možné nabízet nejlevnější verzi ve Spodním světě?
Jen jeden výrobek?
Ano, to bychom mohli.
Sakra!
Verzi s malou koncentrací. Výrobek není dobrý při vysokých dávkách.
Podívejme se, co se stane při nadměrném použití.
Výrobek jsme na ni nanesli asi před 10 minutami, takže...
Mám otázku na předvaděče.
Pan Boruchovitz, že ano?
Promiňte, ale musela jste si mě splést s někým jiným.
Jmenuji se Adam.
Adam Kirk.
Promiňte, hledám Eden Moorovou. Neviděl jste ji?
Ano. Právě odešla.
Ne! Ne!
Do háje!
Hej! Stůj!
Ochranka na Druhou věž!
TRANWORLD - cesta k lepším zítřkům.
Zadržte ho!
Gravity - revoluce začíná. Novinka od TRANS Kosmetiky.
Povzbuď se již dnes!
Héj!
Co tady děláš?
Hledám svého psa.
- Jak se jmenuješ? - Nesmím s tebou mluvit.
Proč ne?
Jsi ze Spodního světa.
Já jsem Adam.
A ty čubčí synu! Věděl jsem, že něco kuješ!
Bobe, můžu dovnitř?
Jasně, na co čekáš, pojď, pojď.
Přenesu co nejvíc váhy na vnějšek, abych ukryl chlazení.
Ještě si vyzkoušej velikost.
Jestli ti sedne, s přehříváním je konec.
Bezva! Bobe, je bezva!
Jo, jo, chlapče.
V TRANSWORLDU proklejí ten den, kdy mě vykopli.
- Nějak tak. - Oblečeš to?
Sedí mi dobře.
Dobře, dobře, já to ještě dodělám na té vnější straně.
Ať to má šmrnc.
Nechápu to, není možné změnit základní vlastnosti gravitace.
- Tohle víš jistě? - Ano. Naprosto.
Sleduj. Vše, co musíš udělat,
je opatrně smíchat dva opačné roztoky.
Chvíli počkat než se ustálí gravitace.
Tak... A teď...
Tady to je!
Bože!
Není to jen dobrý nápad, příteli.
Tohle je...
revoluční!
A oni ten vzorec nemají?
Ne, dal jsem jim vše, kromě té hlavní přísady.
Teď bych dal kupu prachů,
kdybych mohl vidět výraz na ksichtu šéfa Lagavulina!
To mi chcete říct, že ten vzorec nemáme?
My...
Snažili jsme se krém znovu několikrát vyrobit.
Ale nemáme jednu přísadu. Růžový prášek.
Stopy po něm jsme našli v jeho kanceláři.
- Bez prášku krém nebude. - To je nepřijatelné!
- Můžete na to přijít bez něho? - Ne.
- Vzpomněla sis? - Začínám si vzpomínat.
Pohraniční stráž! Všichni ke zdi!
Paní, pojďte sem, prosím.
Sakra! Já musím utéct!
Ne!
Najdu si tě.
Héj! Ty!
Héj! Vrať se!
Jdeme! Nalevo!
Mimořádné živé vysílání.
Pohraniční stráž zahájila rozsáhlou operaci,
s cílem zadržet uprchlíka z kavárny DVA SVĚTY.
Využijí všech prostředků zákona. Budeme informovat o dalším vývoji.
Pojď, půjdeme.
- Počkej, počkej! - Co?
Něco jsem zaslechl.
- Všechno v pořádku? - Ano.
Někdo jde! Běž, běž!
Hej vy! Stát!
Eden utíkej, poběž!
Poběž, běž!
Běž, běž!
Eden, zátěž! Vyndej mi to!
Rychle, Eden!
Rychleji!
Palte! Palte!
Rychleji!
Eden, chyť mě za paži!
Drž se! Drž se!
- Eden! Drž se! - Adame!
Drž se!
Vytáhnu tě! Držím tě!
Drž se. Drž.
- Pusť mě. - Ne!
- Prosím. - Ne! Nesmím. Ne!
- Prosím, pusť. - Ne!
- Promiň mi to... - Ne! Ne!
TRANS Těžba ROPNÉ BŘIDLICE - Nevstupovat
Hej! Ne! Počkejte!
Ne! Nic jsem neudělal! Pusťte!
- Do vozu! Lez! - Ne! Prosím!
Jedeme!
Nic jsem neudělal!
Domluvíme se takto. Dáš nám celý vzorec omlazujícího krému.
Jestli se budeš pokoušet spojit se slečnou Moorovou, ona půjde před soud.
Je vám vše jasné, pane Kirku?
A je to.
Oni vyhráli, já jsem prohrál.
Ztratil jsem prostě vše.
Odvedli tetu Becky.
Teď mi vzali Eden.
Je těžké se smířit s tím,
že už nikdy víckrát Eden neuvidím.
Byl jsem naivní,
myslel jsem si, že můžeme změnit svět.
Ti z Horního vždy vítězí.
Tady ve Spodním vždy prohráváme.
Tak se asi vrátím ke svému životu předtím, do svého světa.
A zkusím žít ve Spodním,
jak nejlépe to půjde.
A na ni nikdy,
nikdy,
nezapomenu.
Opatrňoučce.
Ano.
Vítězství!
A je to pravda, že jsou v Horním světě všichni bohatí?
Tohle nevíš? Tam je úplný ráj!
Že ráj?
Ne, kluci, já si to nemyslím.
Ano, možná tam jsou bohatí,
ale ráj to určitě není.
Ukaž, podívám se.
Víte co, hošíci? Pustíme ho?
- Ano. - Ano.
Povzbudím ho. Podrž.
Tady to máme.
Je to. Tak zkus. Pouštěj.
Ahoj, Eden, tady Paula.
Ještě jsi nemocná?
Už tady nejsi čtyři dny.
Přišla ti ta divná kytka? Podle mě ji měli na nultém patře.
Dej vědět, jo? Snad už ti je líp.
Tak zatím.
- Bob Boruchovitz? - Ano.
Jsem Eden Moorová. Potřebuji vaši pomoc.
Jo! Fantastické!
Bobe? Bobe!
No co?
Myslíš, že jen ty umíš chodit nohama nahoru?
- Tak lehce se mě nezbavíš, hochu! - Nevěřím tomu! Jak se ti to povedlo?
Hned, hned.
Koukni.
Jo! Jo!
Udělal sis vestu nebo co?
Neuvěřitelné!
No! Co jsi zjistil, zlato? Polož mě!
Vždyť ty vestu nemáš!
Ne, ne. Z 90 % jsme vytvořeni z vody, že?
Smíchal jsem horní a spodní nálevy do hyper výluhu, jasné?
Ty víš o tom víc než já.
Ale tohle je průlom, chlape. Průlom! Zakecal jsem se.
Problém je v čem? Funguje jen hodinu, že?
Já to můžu vylepšit, ale ty... teď... příteli,
máš domluvenou schůzku.
Co je to?
Kavárna DVA SVĚTY.
Jen tam nechoď v tomhle.
Řekl jsi mu to? Hej, ještě něco!
Ten krém.
Díky tvým známky jsem koupil patent na jméno ALBERT a spol.,
předtím, než to koupil TRANSWORLD!
Pěkně! Pěkně!
Adame!
Eden!
Nevěřím tomu!
- Jak to, že jsi dole? - Bob zjistil, jak dolů.
Nevěřím tomu!
Opravdu!
Ani jsem nevěděl, co s tebou je.
Jsi v pořádku?
Jsem těhotná. Budeme mít dvojčátka.
Nemohu tomu uvěřit!
Jak dlouho můžeš zůstat dole?
Možná navždy!
Bob říkal, že díky těhotenství.
Řekl, že ty už budeš vědět, jak mě to proměnilo.
Miluji tě.
Já tebe.
Ani jsme si ještě neuvědomovali, co jsme vlastně udělali.
Naše láska navěky změnila běh dějin.
To je ale jiný příběh.
eurpaweb